FLOAREA CELOR 1001 DE NOPŢI
Adevărul întreg nu se află într-un singur vis, ci în mai multe.
Cât daţi pe sclava lunii?
Nici o femeie nu mângâie ca ea...
Nu veţi găsi ceva mai bun! Vă va adormi ca pe un prunc!
Vă va mângâia picioarele şi veţi sări ca un ţap!
Cum spune poetul:
"Femeia care mângâie, e mai de preţ ca un înţelept!"
- 400 de dinari - 500.
700.
Ai auzit? E gata să dea 700 pe sclava iubirii.
- Îl vrei ca stăpân? - Nu vreau un om cu o barbă ca de maimuţă.
O cumpăr eu. 800.
Ai un singur ochi. Înseamnă că Dumnezeu te-a pedepsit.
Cum îndrăzneşti să mă insulţi?
De ce îi permiţi?
Nu pot face nimic.
Stăpânul ei i-a dat voie să-şi aleagă cumpărătorul.
1000 de dinari!
Un preţ minunat!
Accepţi pe acest bătrân ca stăpân, Zumurrud?
Lumânarea din şalvari ţi-e moale
şi nimic n-o poate aprinde.
Domnul să aibă milă de femeia care doarme lângă tine.
Cum îndrăzneşti să vinzi o sclavă care ne jigneşte pe toţi
cu vorbele ei
stupide?
Vă cer iertare, nu am ştiut că e aşa.
Am hotărât. Vreau să mă cumpere
numai tânărul acela.
Eu?
Nu are nici un ban.
- Te-ai hotărât? - Da, pe el îl vreau ca stăpân
Căci are ochii minunaţi, plini de nevinovăţie.
Ai auzit? cumpără sclava şi du-o acasă!
Vino cu mine! Ce mai aştepţi?
Vino, e a ta!
Ia-mi mâna, stăpâne, şi să plecăm împreună.
Ţine punga asta cu bani!
- Pentru ce? - Dă-i o mie de dinari negustorului
şi alege o casă între casele dulgherilor.
Nu aşa prostule! Nu se face aşa.
Dar cum? Învaţă-mă cum să fac.
Lasă jocul şi vino aici, Barsum!
Vino aici... Repede!
Nuredin, trezeşte-te! Vino şi priveşte!
Ce e, iubito?
Tu ai făcut asta? Ai lucrat toată noaptea la ea?
Priveşte.
Du-te în piaţă şi vinde-o cu 200 de dinari.
Dar fi atent.
Să nu i-o vinzi omului cu ochi albaştri.
Cu nici un preţ. Ai înţeles?
Mă tem că se va întâmpla ceva rău, care ne-ar despărţi.
Lasă grijile, doar sunt aici.
Priviţi! Uitaţi cât e de frumoasă.
E făcută de o mână măiastră. Cine a făcut-o?
Sclava mea a făcut-o pentru mine.
Atunci vinde-mi-o pe ea.
Îmi cereţi să-mi vând sufletul.
Glumeam. Luaţi pânza şi
daţi-mi 200 de dinari.
Îţi dau eu o mie.
Nu. Mi s-a spus să n-o vând unui om cu ochii albaştri.
Ai fi prost să nu te învoieşti. E mai mult decât face. Vinde-o băiete!
Bine. Dă-mi o mie de dinari, dar să stai departe de mine!
De ce mă urmăreşti, creştine?
Mi-e foame. Vreau ceva de mâncare.
Nu am nimic în casă. Mergi cu Dumnezeu!
Domnul nu spune să ne ajutăm apropele?
Ce e?
Citeşti? Ce carte e?
Ascultă!
"Am văzut-o cu ochii mei
şi ce chin a fost s-o las acolo!"
Poeti al curţii mele!
Să vedem dacă e adevărat că poeţii pot cânta şi ce n-au văzut!
Compuneţi-mi un poem care să înceapă aşa:
"Am văzut-o cu ochii mei
"şi ce greu mi-a fost s-o las acolo. " Începe tu, Sume!
Am văzut-o cu ochii mei
şi ce greu mi-a fost s-o las acolo.
Această gazelă care mă ţine captiv în spatele umbrei a doi palmieri.
Se spăla cu apă dintr-un vas de argint.
M-a văzut, dar şi-a ascuns dorinţa.
Eram gata să o am chiar acolo sub cerul liber.
Dar ştiam că există un loc mai bun pentru asta.
Am trecut pe lângă doi tineri şi le-am spus: "Vă iubesc".
"Ai bani?" mi-au spus ei.
"Da, şi sunt generos" am răspuns eu.
"Atunci, ne învoim", au zis.
Cine sunt băieţii ăştia?
Aşteptaţi, băieţi! Vreţi să vă citesc nişte versuri?
Sunt mulţi ani de când le-am scris. Eram la fel de tânăr ca voi.
Când voi fi bătrân, voi avea încă dorinţe precum tinerii.
Voi căuta plăcerea şi voi dori băieţi tineri.
Sufletele ne rămân tinere, iar gândurile ne sunt atrase mereu de păcat.
Vreau să vă propun ceva.
Te ascultăm.
Vă dau tot ce vreţi dacă veniţi cu mine.
Vă veţi desfăta cu vin făcut de călugări în mânastiri,
cu miel şi păsărele rumenite şi vă veţi bucura unul de celălalt.
Veţi bea, veţi mânca
şi vă veţi bucura unul de celălalt.
Iar dacă vreţi, veţi bucura şi un om bătrân.
Ne învoim cu plăcere.
Veniţi, atunci.
Cea mai mare bucurie e să bei
în tovărăţia unor băieţi frumoşi.
Unul îi cântă, altul ridică paharul în cinstea lui
şi îşi oferă buzele pentru a fi sărutate.
Reciţi nişte versuri despre noi?
Viaţa mi-aş da
să pot săruta obrazu-i!
Domnului mulţumesc că a creat obrazul făr' de păr,
curat şi minunat!
În timp ce sufletul meu rămâne în acest sat liniştit,
inima mea este sfâşiată de două dorinţe.
Minaretul din Bagdad
şi cele două moschei ale sale.
- Cum te cheamă?. - Berhame.
- Câţi ani ai? - 15.
- Ai o soţie? - Nu şi nici nu am de gând
De ce nu? Ce femeie te-a făcut să suferi?
În toate cărţile pe care le-am citit scrie că femeile sunt blestemate.
Dar scrie că între sânii lor poţi găsi Raiul.
şi luna răsare dintre picioarele lor.
Citeşte mai multe cărţi.
Am auzit că e în firea lor să înşele bărbatul.
Îşi vopsesc ochii, obrajii, unghiile, părul,
şi-ţi aduc multă amărăciune.
Vreau să te întreb ceva. Vii cu noi?
Cu plăcere.
- Cum te cheamă? - Giana.
- Câţi ani ai? - 15.
- Vrei să vii cu mine? - Cu plăcere.
A sosit timpul.
O să pierzi pariul, Zuedi.
Fata ta nu se aseamănă cu Berhame al meu.
E în zadar să vorbim care dintre ei e mai frumos.
Le-am dat licori
să se trezească la ceasuri diferite.
Vor judeca chiar ei. Noi n-o să cădem de acord niciodată.
Eu cred că ea e mai frumoasă. Priveşte!
Te înşeli. El e mai frumos.
Dragostea va decide care dintre ei e mai frumos.
Îi trezim şi cel care se îndrăgosteşte de celălalt e mai puţin frumos
fiindcă oamenii frumoşi sunt iubiţi de cei mai puţin frumoşi.
Bine, dragostea va hotărî.
Dacă Domnul vrea să se întâmple, se va întâmpla.
Nici unul nu a câştigat. Se iubesc amândoi la fel de mult.
Fiecare e oglinda celuilalt. Sunt doi sori, pe acelaş cer.
- Cum ai ajuns aici? - Pe uşa din curte. Contează?
Mă recunoşti, Zumurrud?
Ai spus că nu pot face nimic,
dar îţi voi da pedeapsa meritată.
Îţi vei primi pedeapsa!
Nuredin!
Unde eşti sânge din sângele meu, Zumarud?
Yumarud! Unde eşti?
Cum te cheamă? De ce plângi?
Ce s-a întâmplat?
Mi-am pierdut sclava, pe Zumarud. Am plătit mulţi bani pe ea!
Creştinul cu ochii albaştri mi-a furat-o.
Şi fără ea o să mor!
Nu mai plânge, o voi găsi eu.
Chiar dacă trebuie să mă deghizez şi să caut în toate casele din oraş.
Multumesc!
Veşti bune, Nuradin. Ţi-am găsit sclava!
Deci, Nuredin: Ţi-am găsit sclava!
E în casa lui Rashid. Am şi vorbit cu ea.
Te aşteaptă peste o oră, lângă zid.
Trebuie doar să fluieri
şi o să vină.
Te-am ajutat, nu? Trebuie să mă răsplăteşti.
Arată-mi ca esti bărbat.
Dragostea mea!
Fă tot aşa şi o să se ridice.
Atunci, nu mă opresc.
Dragostea mea...
Nuradin, apucă frânghia! Ajută-mă, iubitule!
Ţine sacul ăsta, iubitule. E plin cu aur.
Cine eşti tu? Unde e Nuredin? Unde mă duci?
Eu sunt eu şi te duc unde vreau.
Nuradin are părul ca mătasea.
Al tău e ca de porc. Dă-mi drumul!
Lasă-mă în pace!
Ţine-ţi gura sau te omor.
Mergi!
Eu l-am omorât pe soldatul ăla.
Asta vei păţi şi tu, dacă nu-ţi ţii gura!
Eu sunt Kiwan cel Crud.
Suntem 40 de hoţi, În noapte asta o să te avem cu toţii.
Ţi-am adus ceva preţios, tată. Ai grijă de ea!
Mă duc să-i aduc şi pe ceilalţi. Vin repede.
Cred că părul ţi-e plin de păduchi.
Nu vrei să ţi-i culeg?
Dormi, copile, dormi.
Pa pa...
Călăreţul care va veni din deşert ne va fi Rege
- Cine eşti? - Sunt luptător. Mă cheamă Wadab.
Warden. I am a soldier.
Dacă Regele moare fără să lase fii,
la noi e obiceiul să aşteptăm primul călăreţ venit din deşert
şi să-l incoronăm ca Rege.
Domnul fie binecuvântat că ne-a trimis un tânăr cu chip frumos.
Bea şi să intrăm în oraş.
Înainte de încoronare, trebuie să ai o soţie.
O vei lua pe fiica mea.
Cine spune că vreau o soţie?
Ăsta e obiceiul la noi. Dacă refuzi, vei fi aruncat din turn.
Primesc voia Domnului
Nu ai altceva mai bun de făcut
Nu-ţi plac?
Eşti foarte frumoasă, Hayat, dar eu sunt nefericit.
Dacă iubeşti o altă femeie, ai grijă!
Dacă rămân fecioară,
vei fi aruncat din turn. - Pot să-ţi spun un secret?
Dar trebuie să promiţi că nu-l vei spune nimănui.
Promit.
Atunci, priveşte!
Acum îmi ştii secretul. Dacă mă trădezi, mă aruncă din turn.
- I won't betray you, Warden - Mă cheamă Zumarud.
Am fost sclava lui Nuradin un stăpân minunat.
O să te ajut să-l găseşti şi n-o să-ţi dezvălui secretul.
L-aş putea găsi dacă aş face să vină mulţi oameni în oraş.
Dar să nu spui nimănui secretul nostru!
N-o să spun. Şi o să-i facem să vină.
Lasă platoul, străine!
- Nu poţi lua mâncarea altuia aşa! - Regele a zis să mâncăm cât vrem.
Nu a zis să mâncăm mâncarea altuia.
E mâncarea mea.
Mănânc-o şi să-ţi stea în gât!
I-am zis să nu-mi ia mâncarea!
E vina lui dacă Regele îl biciuieşte.
Care ţi-e numele şi de ce ai venit în Regatul nostru?
Mă numesc Ali. Sunt ţesător şi colind Regatul.
Simt că minţi! Priveşte-mă în ochi!
Minţi un rege, caine?
Da m-ai minţit! Nu eşti creştinul Barsum care a răpit o sclavă?
Aşa e, Sire, sunt Barsum.
Străinul cu ochi albaştri va fi dus în afara oraşului şi ucis.
Iertaţi-mă,
N-aţi văzut-o cumva pe sclava mea, Zumarud?
Copii, n-aţi văzut-o pe Zumarud?
Ea e Zumarud?
Vino cu noi!
Nu-ţi fie frică, nu-ţi facem rău!
Doar te mângâiem puţin.
Întinde-te aici...
- Băiat drag... - Opreşte-te, se ridică!
Fireşte, vrem să-i culegem dulceaţa!
Pot să mă bucur şi eu de ea?
Eu o fac să se ridice! Şi cum spunea mama:
"Cine învie ce era mort, acela se bucură de el".
Mama mea spune altfel:
"Vânatul e al vânătorului."
You found it, but I'm taking it!
Since you two can't come to an agreement,
I'll enjoy all of it!
N-ar trebui să mănânci orezul ăsta!
- Lasă-mă în pace! - O să fii răstignit, dacă-l mănânci.
Unul a păţit-o deja.
Tine-ţi gura! Mănânc ce vreau!
Ar mânca şi platoul.
Să mănânce cât vrea, e deja mort!
Oricum, nimeni nu poate împiedica voinţa Domnului.
Tu, cerşetorule, ai puterea să duci câteva lucruri?
Te plătesc bine.
Vreau mere din Siria,
piersici din Amman, iasomie din Alep,
lămâi din Egipt,
chitre, mirt, muşeţel,
ananas, trandafiri albi,
baclava, tarte, îngheţată,
short pastry, puff pastry, zahăr şi parfum,
ambră, mosc şi ceară.
Nabur! Budar!
Coborâţi! Totul e pregătit!
Când a crescut, fiul Regelui Solomon se făcuse atât de frumos,
încât toţi cei care-l vedeau cădeau pradă farmecului său.
Multe poeme se scriau spre lauda lui,
şi chiar şi oamenii puri erau cuprinşi de pofte neruşinate.
Cum zice poetul:
"L-am cuprins în braşe şi parfumul lui m-a îmbătat."
"Ca o frunză în vânt rătăcesc beat m-am îmbătat fără să beau,
fiincă i-am sorbit buzele."
Prinţul coborî de pe cal
şi văzu un tânăr în negru cu chip blând.
Dar obrajii îi erau ofiliţi.
Avea un aer trist, ca şi cum ar fi fost despărţit de cei dragi.
- Ce e asta? - E important numai pentru mine
Lasă-mă să văd!
Slavă Domnului, care ne lasă să vedem ceea ce nu ştim.
Ai început să plângi când ţi-a scăpat asta. De ce?
Povestea mea e lungă.
Şi ciudate sunt firele care mă leagă de pergamentul ăsta.
Spune-mi povestea ta şi a acestui desen.
Mă cheamă Aziz. Eram logodit cu vara mea Aziza.
În ziua nunţii, când totul era pregătit,
m-am dus să fac baie.
- Mergi cu bine, Aziz. - Mulţumesc
Miroşi a flori, Aziz
Aziza, mireasa mea!
Mi-am adus aminte...
Am uitat să-l chem la nuntă pe Ali, prietenul meu! Revin imediat!
Ce faci Aziz. Te aşteaptă Aziza!
Dacă te-ai aşezat pe batistă, n-ai cu ce să-ţi ştergi faţa!
Luna şi soarele se tulbură la vederea lui,
iar bobocii de trandafir se ruşinează văzându-i buclele.
În sfârşit!
Acum te întorci? Oaspeţii au venit au mâncat, au băut
dar tu n-ai venit.
Tatăl tău a hotărât să amâne nunta pentru un an.
Ce ai păţit?
M-am îndrăgostit de o fată frumoasă.
Treceam pe sub fereastra ei, şi-a scăpat batista,
eu am ridicat-o şi apoi n-am mai văzut-o.
Nu ţi-a spus nimic?
Nu, a făcut aşa.
Nu ştiu ce înseamnă. Tu ştii?
Cu degetul
ţi-a arătat că eşti sufletul trupului ei.
Cele două degete înseamnă
să vii peste două zile, să-i alini chinul.
Două zile?
Aziz, arăţi cumplit. Stai închi aici şi plângi.
Nu dormi, nu mănânci..
Îmbracă-te şi fii fericit,
cele două zile au trecut.
Hai, îmbracă-te!
Du-te la ea şi fii fericit!
Ei bine, Aziz?
Cum de nu-ţi petreci noaptea în braţele iubitei
Nu râdeam de tine. Ce s-a întâmplat?
Am aşteptat, dar nici n-am văzut-o!
Aziz, nu fi trist.
Linişteşte-te, o să primeşti ce vrei.
Cred că te-a pus la încercare.
Mâine seară stai din nou sub fereastră.
Chinul ţi se va sfârşi. Acum mănâncă ceva, altfel vei muri.
O iubesc ca un nebun! Nu pot să mănânc, să dorm!
Ştiu asta. Astea sunt semnele dragostei.
- Ce s-a întâmplat în seara asta? - Să-ţi spun ce-a făcut.
Ce-a vrut să spună?
Te aşteaptă după apus.
Vă veţi întâlni după ce se face întuneric...
Trebuie să te duci în grădină. Poarta va fi deschisă.
Acolo o să găseşti un cort în care lămpile sunt aprinse.
Curând, va veni şi ea. A jurat că va fi acolo.
Soarele n-a apus încă. Odihneşte-te.
Nu ai mâncat de opt zile!
Cum a fost, bine?
Am făcut tot ce mi-ai spus.
Când m-am trezit am găsit asta.
Banii sunt ochiul ei drept şi de obicei, se jură pe ochiul drept.
Pumnalul înseamnă că te va omorî
dacă o dezamăgeşti din nou. Şi vrea să vii deseară.
Ce trebuie să fac?
Nu, aşteaptă până deseară să te întorci în grădină.
Dar să nu faci aceiaşi greşeală.
Dormi înainte, şi mănâncă puţin.
Sper să mor.
Trezeşte-te, Aziz, şi mănâncă!
Nu mi-e foame!
Trebuie să mănânci.
Ai grijă să nu adormi din nou,
fiindcă te va omorî.
Îţi dau un sfat.
Când pleci, după ce...
Spune-i versurile astea...
"Aşa cum ea e soarele pentru mine, iubirea mea îi va fi lună."
Nu trebuie să ating nimic!
Iubitul meu, te-am aşteptat toată noaptea!
I-ai recitat versurile?
Am uitat de tot de ele.
Mi-a dat pergamentul ăsta.
Nu e minunat?
Mi-l dai mie?
Desigur, dacă-l vrei..
Nu uita, mâine, înainte să pleci,, recită-i versurile!
N-o să uit. Mi-e atât de somn... Sunt obosit.
- La revedere. - Ascultă...
"Aşa cum ea e soare pentru mine, iubirea mea îi va fi lună."
Eu îţi spun: "Cea care iubeşte trebuie să-şi ascundă taina tot restul vieţii."
- Unde e Aziza? - E pe terasă. Singură şi plânge.
De ce?
Cum ai putut s-o părăseşti aşa. Nici nu te-ai gândit la suferinţa ei!
I-ai recitat versurile?
Da. Mi-a răspus:
"Cea care iubeşte trebuie"
"să-şi ascundă taina tot restul vieţii"
"A încercat, dar nu poate, fiindcă teama îi e stăpânită de o dragoste imposibilă."
Mâine, recită-i asta cum ţi-am spus. Trebuie!
"A încercat, dar nu poate"
"fiindcă inima îi e stăpânită de o dragoste imposibilă."
Dragostea mea.
"Dacă nu poate, e ca şi cum ar fi moartă."
Aici.
I-ai recitat versurile mele?
Da, şi mi-a răspuns:
"Dacă nu poate, e ca şi cum ar fi moartă".
"Am auzit şi ne supunem.
Păcat că trebuie să murim."
Ascultă:
"Am auzit şi ne supunem.
Păcat că trebuie să murim."
Fata care ţi-a spus versurile a murit în dimineaţa asta.
Dacă aş fi ştiut de ea, nu te-aş fi lăsat lângă mine.
Fata e vara mea!
- Ştia că noi doi ne iubim? - Da.
Atunci, Domnul să te ierte pentru ce ai făcut.
Du-te s-o vezi!
Cat mai tine ceremonia?
Până la noapte. Ar trebui s-o faci şi tu.
Ai moartea ei pe conştiinţă.
Cum i-ai frânt inima?
Nu mi-a spus nimic, aşa că vreau să-mi spui tu.
N-am făcut nimic.
Înainte să moară, mi-a spus nişte versuri pentru cealaltă fată.
"Credinţa e minunată, dar nu mai mult ca necredinţa."
O să i le spun.
Mi-a mai lăsat ceva pentru tine.
Dar nu ţi-l dau, până nu vei suferi pentru ea.
Pot să-l văd?
I don't see you crying sincerely over her death.
Trebuie să plec. O să sufăr în sinea mea.
Iubirea mea!
Ai avut dreptate, a murit. Am îngropat-o azi-dimineaţă.
Sărmana fată s-a sinucis şi tu eşti de vină.
Înaintea să moară, i-a spus mamei ei un vers pentru tine.
"Credinţa e minunată, dar nu mai mult decât necredinţa."
Poate că versul ăsta te-a salvat. Vroiam să-ţi fac rău.
Rău? Mie?
Înainte de a face dragoste,
vreau să mergi să cerşeşti pentru sufletul ei.
Apoi vei căuta un cioplitor care să cioplească mormântul unei sfinte.
Voi face precum ceri.
Du-te!
Aziz, încă puţin parfum.
Mai serveşte puţin vin!
În cinstea ta!
Hei tu!
Aşteaptă, tinere! Citeşte-mi scrisoarea asta de la fiul meu!
"Dragă tată, sunt bine,
dar nu reuşesc să câştig bani."
"Asta e voinţa Domnului. Îţi trimit dragostea mea. Ali."
Mulţumesc. Vino în casa mea să bei nişte vin.
- Este chiar aici. - Oh, minunat!
Ce alegi, Aziz? Viaţa sau moartea?
Viaţa!
Dacă vrei să trăieşti trebuie să ne căsătorim.
Să mă căsătoresc cu tine?
Dacă ne căsătorim, o să scapi de Budar nebuna.
Cine e Budar nebuna?
Faci dragoste cu ea de ani de zile.
Câţi bărbaţi a ucis până acum!
Până acum te-a apărat Aziza,
dar unde mai găseşti una ca ea?
Şi eşti nevinovat ca un mieluşel! Numai femeile sunt desfrânate, nu?
Aşa e!
Şi eu vreau să te salvez, dar nu sunt ca vara ta. Vreau să fiu răsplătită.
Iar din casa mea nu lipseşte nimic.
Am pâine pe masă şi apa in pahar.
Şi promit c-o să-ţi cer să-mi faci doar ce face cocoşelul.
Cocoşel? Şi ce face?
Vino, apropie-te!
Nu poţi să scapi.
Vreu să fii al meu. Sunt sclava ta!
Fă tot ce vrei cu mine!
A trecut aproape un an. Mi-am ţinut promisiunea şi tu, la fel.
Poţi să te duci la mama ta, dar jură că te întorci până deseară.
Jur.
Budar!
M-ai aşteptat! De unde ai ştiut că o să vin azi?
Te-am aşteptat un an de zile, fără să mă mişc de aici, noapte sau zi!
Acum sunt însurat şi am un fiu.
Nu pot rămâne decât o noapte!
Îţi mulţumesc, Aziz.
Dar pentru că eşti soţ şi tată nu te mai vreau.
Dar pentru că eu nu te pot strânge în braţe, nu te va strânge nimeni!
Veniţi!
Ajutor!
"Credinţa e minunată, dar nu mai mult decât necredinţa!"
Vorbele acelei fete te-au salvat din nou.
Dar ţi-au salvat doar viaţa fiindcă o să te pedepsesc!
Aduce-ţi pomadă pentru rană.
Ce vrei să-mi faci?
Budar, fie-ţi milă!
Trage!
Aziz, fiule!
Unde ai fost? De unde vii?
Ce ai făcut tot timpul ăsta?
Aziza...
Cât m-ai iubit!
Aziza a vrut să-ţi dau asta.
Acum pot să ţi-l dau.
"Pergamentul ăsta e făcut de Prinţesa Dunya."
"Nu te învinovăţesc pentru nimic."
"Îi mulţumesc Domnului că m-a lăsat să mor înaintea ta. A ta Aziza"
Am întâlnit-o pe Dunya când mi-a făcut semn de la fereastra ei.
Am fost în grădina ei şi m-am îndrăgostit de ea.
Dar ce pot face acum? Sunt ca o fată!
Ce faci? Ce te-a apucat?
Să mergem în oraşul Dunyei.
M-am îndrăgostit de ea fără s-o fi văzut.
Ajută-mă s-o găsesc şi o să te răsplătesc.
Când tatăl meu îmi va vedea veşmântul pătat cu sânge,
va credea că am murit.
Uite-l pe tatăl Dunyei. Oare îşi caută un ginere?
Vino, Tagy!
Bine aţi venit la noi în piaţă!
Dar feriţi-vă de omul acela.
Îi plac bananele, mai mult decât smochinele.
Este cel care fumează acolo.
Bună dimineaţa, şeicule!
Ce băieţi frumoşi! Dar după un drum lung, sunteţi murdari.
Înainte de toate, trebuie să faceţi o baie.
Un vechi proverb spune:
"Fie ca băieşul să trăiască multe zile fericite,
şi să se bucure de trupurile celor care-l caută."
I-ai pe amândoi şi bucură-te de frumuseaţa lor!
Eu nu sunt precum Prinţesa Dunya care urăşte bărbaţii
şi care nici măcar nu suportă să vorbeşti despre căsătorie.
Ce ai spus?
Tu eşti grădinar, aici?
- Da, de ce? - Ne laşi să vizităm grădina?
Bine, Staţi să vă deschid porţile.
- A cui e grădina? - A fiicei Regelui.
- Cea care urăşte bărbaţii şi căsătoria? - Da, domnilor.
De ce?
A visat un porumbel prins într-o plasă.
Soaţa lui a venit să-l elibereze.
Porumbelul a zburat, dar porumbiţa şi-a prins gâtul în plasă şi a murit.
Prinţesa crede că toţi bărbaţii sunt precum porumbelul acela.
Cu cât te plăteşte Prinţesa Dunya?
Cu un dinar.
Aş vrea să fac ceva pentru grădină. Mă ajuţi?
Ceva bun pentru grădină, domnule?
- Da, ţine 300 de dinari. - Poţi să faci ce vrei cu grădina.
- Hai, să mergem. - Ce vrei să faci?
- Caut doi lucrători. - O să vezi că suntem harnici.
Vă dau trei dinari pe zi.
- Nu e bine. - Patru dinari.
Şase... nouă.
Primim numai dacă ne dai un dinar pe zi.
Sunteţi fraţi?
Nu de sânge, doar întru Domnul.
Fraţi întru Domnul? Şi cum aţi ajuns cerşetori?
Ca să-L slujim pe Domnul.
De ce aţi ales să trăiţi aşa?
Spuneţi-mi. Poate povestea voastră mă va apropia de Dumnezeu.
Îţi voi spune povestea noastră, spre gloria Domnului.
Mulţumes... pentru ajutor. Mor de foame şi de sete.
O să te răsplătesc, sunt fiu de Rege.
Îi duceam daruri Regelui Indiei, dar am fost atacaţi de o bandă de hoţi.
Nu spune asta nimănui. Oraşele noastre se duşmănesc.
Dar tu eşti oaspetele meu!
Ajută-mă să-mi găsesc de lucru.
Am învăţat.
Ştiu să scriu, să socotesc... Cunosc ştiinţa, literatura...
Toate astea nu înseamnă nimic pe aici.
Numai graiul banilor contează aici.
Tot ce ai putea face ar fi să tai lemne.
Eşti om sau demon?
Sunt om.
- Şi cum ai ajuns aici? - Prin voia sorţii.
Soarta a vrut să pună capăt tristeţii şi durerii mele.
Cine eşti?
Sunt fiică de Rege. Un demon m-a răpit şi m-a închis aici.
Vine la fiecare zece zile şi face dragoste cu mine.
Dacă am nevoie de el, e de ajuns să ating inscripţia aceea.
Vreau să te scot de aici, să te scap de demon.
Nu eşti a lor, eşti a mea. Nu te las aici!
Dacă vine, mă voi lupta cu el!
Opreşte-te! A venit deja! Fugi!
Te va omorî!
Ştiţi ai cui sunt papucii ăştia?
Nu i-am văzut niciodată..
Îl caut pe cel care a încălţat aceşti papuci.
Nici unul din noi nu i-am pierdut.
Croitorule, nu ştii ai cui sunt papucii ăştia?
Shahzmah, Cineva ţi-a găsit papucii!
Uită-ţi iubitul! Omoară-l şi ai scăpat.
Omoar-o, şi poţi să pleci nevătămat.
Nu pot să omor o femeie pe care n-am văzut-o niciodată.
Între voi văd iubire.
Ştiu c-aţi făcut dragoste măcar din priviri.
Dar nu sunt sigur că m-aţi înşelat.
Nu te omor, dar nu vei scăpa nepedepsit.
Ai milă şi lasă-mă.
-Lasă-mă să plec. -N-o să am milă.
Hai, hai!
Ar trebui să devii maimuţă!
În numele Domnului şi cu puterile lui,
te fac ceea ce ar fi trebuit să fii.
Maimuţă!
Vino aici!
Capitane!
Înainte de a ajunge în port, pune în cufăr povestea călătoriei noastre.
Cre că nu ai uitat, căpitane.
Unde te duci?
"Lasă-te în voia sorţii."
"Primeşte ce ţi se dă. Nu fii trist sau fericit."
"Dar dacă deschizi călimara puterii,
ai grijă ca din ea să se reverse libertate şi generozitate."
Frumoase gânduri şi frumos caligrafiate.
Nici unul dintre sfetnicii mei nu poate scrie asemenea adevăruri.
Căutaţi-l pe autorul lor, îmbrăcaţi-l în straie strălucitoare şi aduceţi-l aici.
Ibriza! Ibriza, priveşte!
Tată, de ce laşi un străin să mă vadă?
Este fica mea, nu?
Tu eşti om, nu maimuţă?
Crede-mă tată, e om nu maimuţă!
Atunci eliberază-l di starea asta fiindcă am hotărât să-l numesc vizir.
Prea bine, dacă porunceşti.
Cu preţul vieţii mele, fii binevenit.
Biata maimuţă!
Sufletul ţi-e mai puternic decât natura.
Îţi mulţumesc că mi-ai redat sufletul.
Fata şi-a dat viaţa pentru mine. S-a mistuit în flăcări.
Dacă durerea mea ar fi lovit munţii i-ar fi năruit.
Simţeam că L-am supărat pe Domnul.
Eşti hotărât să renunţi la tot ce ţi-am dat. De ce?
Fiindcă eu cred că soarta ne conduce viaţa. Ea şi nimic altceva.
- Domnul să-ţi dea pace, străine. - Iar ţie, linişte.
Vreau să-ţi cer ceva, ca unui prieten.
Spune ce vrei şi aşa voi face.
Dumnezeu mi-a arătat că mâine
mă vei întâlni pe insula aceea.
Mă vei găsi mort.
Înveleşte-mă în giulgiul ce va fi lângă mine.
Îngroapă-mă şi ia turbanul şi mantaua mea
- Dacă ţi le cere cineva, dă-i-le. - Aşa voi face.
Yunan. fiule
ţine ochii închişi! Ascultă-mă.
Marea, Yunan, marea.
Du-te la tatăl tău şi spune-i
să te lase să pleci pe mare.
Tată
Neamul nostru nu are pământuri dincolo de mare?
Ba da... de ce?
Vreau să văd insulele acelea.
Eşti sigur că vrei să pleci pe mare?
Tu, cel căruia îi e frică să nu se ude?
Tu care eşti leneş şi încă te joci cu copiii?
Vreau să văd lumea, tată şi vreau să merg cu cotabia.
Urcă pe catarg şi spune ce vezi!
Văd o mulţime de peşti...
şi ceva ca o umbră...
uneori deschisă, alteori, neagră.
Suntem pierduţi! Vom pieri cu toţii!
Cum adică?
Suntem lângă muntele Pietrei Negre.
Acolo se află un cavaler de aramă, sub o cupolă de aramă.
Cât timp el rămâne acolo, corăbiile se zdrobesc
de stâncile din adânc.
Caută la picioarele tale, Yonan! Vei găsi un arc de aramă cu săgeţi de oţel.
Săgetează cavalerul!
Să cadă în mare şi eliberezi lumea de blestemul ăsta.
Stai acolo.
- şi să nu ieşi, orice s-ar întâmpla - Bine.
Când mă întorc, o deschid eu.
Rămâi cu bine, fiule!
Cine eşti? Ce cauţi aici?
Pleacă! Nu mă omorî!
N-o să mă omori!
N-o să mă omori!, nu e aşa?
Nu-ţi fac rău.
Ca fiu de Rege, am datoria sacră să-ţi fiu prieten.
N-o să te omor, De ce aş face asta?
Azi împlinesc 15 ani,
Tatălui meu i s-a prezis că voi fi ucis
în această zi de un tânăr orb, venit de pe mare.
Un om care a eliberat lumea aruncând statuia în mare.
Dar pentru asta e nevoie de o victimă nevinovată şi eu o să fiu aceea.
Încrede-te în bunătatea lui Dumnezeu şi fii mulţumit de zilele pe care ţi le-a dat.
Mă bucur că am naufragiat şi că sunt aici, să te apăr.
Oricine ar vrea să-ţi facă rău va trebui să trecă de mine.
Mulţumesc! Mă bucur că-mi eşti oaspete, chiar dacă sub pământ.
Am o baie minunată aici. Vino!
Cum zice poetul:
"Fericit e băieşul care atinge sânul lui Ali şi spatele lui Malik."
"Baia poate părea un iad, dar în fapt e paradisul însuşi."
"Pentru că acolo găseşti trupuri frumoase precum soarele şi luna."
Vino!
Şi eu ştiu un poem despre baie.
"Ce bucurie te aşteaptă
de intri în baie, căci
lacrimi fierbinţi s-au scurs acolo."
Priveşte acolo!
Tânărul acela de pe plajă.
Ar putea fi Yunan, fiul meu.
Da, e fiul meu, îl recunosc!
Fiule, sunt eu, tatăl tău!
Domnul să-ţi dea linişte!
Tu trebuie să-mi dai mantaua?
Da, da domnule.
Atunci, dă-mi-o!
- Ce s-a întâmplat? - Rămas bun, tată.
Fiule, unde te duci?
Dunya, priveşte această casă!
Vezi ce frumoasă e?
Cine crezi că a făcut asta?
E minunat, Dunya
Nu înţeleg ce înseamnă. E visul pe care l-am avut.
Da, aşa e! Uite şi porumbelul!
Dar e şi ceva ce n-ai visat!
Porumbelul laş care a fugit
e prins de un şoim şi ucis.
Uneori, visele nu sunt dascăli buni.
Fiindcă rareori se termină în noapte în care au început.
Adevărul întreg ni se dezvăluie în mai multe vise.
Vino aici, prostuţule! Uite-te bine şi să nu greşeşti!
Cum se numeşte?
- Acum ştiu. Porumbiţă. - Nu.
Atunci, cum?
Se cheamă, iarba parfumată a câmpului.
Slavă Domnului pentru iarba parfumată a câmpului!
Acum e rândul meu.
Cum se numeşte? Să nu greşeşti!
Iarba parfumată a câmpului?
Ai greşit, ca de obicei. Atunci, cum se cheamă?
Cartoful dulce, decojit.
Priveşte, prostuţule!? Cum se numeşte?
Să nu greşeşti iar!
- Cartof dulce, decojit? - Prostule! Iar ai greşit!
- Spune-mi tu.! - Sălaşul bunătăţilor.
Şi asta cum se numeşte?
Priviţi bine, să nu greşiţi!
Nu. Ştie vreuna?
Spune-ne! Cum se cheamă?
E măgarul
care aleargă prin iarba parfumată, se desfată din cartoful dulce
şi-şi petrece noaptea în sălaşul bunătăşilor.
Zumarud!
Vrei să mă sfâşii?
Hai, fă-o! Am obosit s-o tot caut.
Am avut o sclavă care mă iubea. Era frumoasă, dar am pierdut-o.
Vion, leule.
Omoară-mă, mănâncă-mă, curmă-mi suferinţa!
S-a întâmplat ceva?
Ce vrei?
Nu înţeleg.
Vrei să te urmez?
Bine, vin.
Nu mânca de acolo, tinere. E primejdios!
Toţi care au mâncat de acolo au murit.
Lasă-l să mănânce! O să avem ce vedea.
Nu mă opriţi! E mai bine să mor! Aşa, n-o să mă mai gândesc.
- Cum te numeşti? - Nuradin.
Îmbrăcaţi-l, parfumaţi-l şi duceţi-l în camera mea!
Regele îl tratează cu mare respect. Poate n-o să-l omoare.
Recunosc că avea ochi frumoşi, norocosul!
Nu e de mirare că Regele nostru preferă smochina, ananasului.
Tânărul acela m-a făcut şi pe mine să mă simt la fel.
Mângâie-mi picioarele, tinere!
Mai cu curaj!
Mai sus!
Până la genunchi, dar acolo mă opresc.
Imi refuzi ordinele?
O să faci cum îţi poruncesc.
Vreu să-mi fii iubit. Şi în schimb, poate te fac Emir.
- Ce trebuie să fac? - Întinde-te pe pat!
N-am mai făcut asta. Ia-ţi darurile şi lasă-mă să plec!
Supune-te şi întinde-te pe pat...
Dacă nu vrei să-ţi pierzi capul!
Întoarce-te pe burtă.
Dă-ţi jos şalvarii!
Mai repede!
Te rog să nu-mi faci rău.
Îţi place poezia de dragoste
Nu te uita la mine! Ascultă!
"Două crengi de mirt pe obrajii unui tânăr."
"Cum se minunează soarele şi luna!"
"Sunt geloase pe crengile de mirt se miră văzând minunea tânără."
Frumos.
Mai ştiu multe alte versuri. Nu te uita!
I-am spus unui tânăr: "Vreau să urc peste tine."
"De ce mă jigneşti?", m-a întrebat.
Dar după ce i-am dat un dinar, tânărul a zis:
"Dacă asta e voia sorţii nu mă împotrivesc."
Îţi mai spun nişte versuri. Nu te întoarce!
Dorinţa mi-era mare, iar tânărul a zis:
"Ia tot ce vrei!".
Nu se ridică?
Nu, dacă nu mă atingi. Nu-ţi fie frică, atinge-mă!
You have to obey me.
Hai, atinge!
Eşti ca o femeie acolo. Simt că se ridică.
Nu mă recunoşti, iubitule? Sunt sclava ta!
Zumarud, iubita mea!
Ştiu şi eu nişte versuri:
"Ce noapte! Dumnezeu n-a mai creat aşa şoapte."
"Amar fu începutul, dar ce dulce, sfârşitul!"
Sincronizare: Sky
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania